Oversættelse til dansk af Trunte.
Giv mig barnet.
Gennem usagte farer og utallige prøvelser -
- Har jeg kæmpet mig vej her til slottet bagved Goblin byen -
- for at hente barnet tilbage, som du har stjålet.
For min vilje er lige så stærk som din, og mit kongedømme er stort.
For min vilje er lige så stærk som din, mit kongedømme er stort....Fandens.
Jeg kan aldrig huske den linie.
Du har ingen magt over mig.
Åh, Merlin.
Merlin, jeg tror ikke på det! Klokken er syv.
Kom nu.
Det er ikke fair!
Åh, virkelig.
- Jeg er ked af det. - Lad være med at stå der i regnen.
- Kom nu, Merlin. - Ikke hunden.
- Men det vælter ned. - Ind i garagen.
Merlin, gå ind i garagen.
- Sarah, du er en time for sent på den. - Jeg sagde, at jeg var ked af det.
- Din far og jeg går sjældent ud... - Hver weekend!
Jeg beder dig kun om at babysitte, når det ikke kommer i vejen for dine planer.
Du ved ikke, hvad mine planer er. Du spørger mig ikke engang mere.
Fortæl mig, hvis du har et stævnemøde. Du burde have stævnemøder i din alder.
Sarah, du er hjemme. Vi var bekymrede.
Jeg kan ikke gøre noget som helst rigtigt, vel?
Hun behandler mig som den onde stedmor, ligegyldigt hvad jeg siger.
Jeg skal tale med hende.
Gennem usagte farer -
- og utallige prøvelser -
- kæmpede jeg mig vej til slottet bagved Goblin byen -
- for at hente barnet tilbage, som du har stjålet.
Sarah? Må jeg tale med dig?
Der er ingenting at tale om. Skynd dig, ellers kommer du for sent.
Vi har fodret Toby og lagt ham i seng. Vi vil være tilbage omkring midnat.
Du ville virkelig tale med mig. Du brød praktisk taget døren ned.
Lancelot! Nogen har været inde i mit værelse igen.
Jeg hader det. Jeg hader det!
Jeg hader dig!
Vil nogen tage mig væk fra det her forfærdelige sted!
Hvad vil du ha'? Vil du have en historie?
Der var engang en ung pige -
- hvis stedmor altid fik hende til at være hjemme med babyen.
Babyen var et forkælet barn, som ville have det hele for sig selv. -
- og den unge pige var praktisk taget en slave.
Men hvad ingen vidste -
- var at Goblin Kongen var forelsket i pigen -
- og havde givet hende visse evner.
Så en nat, hvor babyen have været specielt ond ved hende, -
- kaldte hun på goblinerne for at få hjælp.
Hør.
"Sig de rigtige ord", sagde goblinerne.
"Og vi vil tage babyen med til Goblin By, og du vil være fri."
Men pigen vidste, at Goblin Kongen ville beholde barnet for evig og altid -
- og forvandle det til en goblin. Så pigen led i tavshed.
Indtil en nat, hvor hun var træt og såret af hendes stedmors onde ord -
- og hun ikke kunne klare det længere.
OK. OK.
Hold op med det, kom nu. Stop det! Stop det!
Jeg siger ordene.
Jeg må ikke. Jeg må ikke sige...
Jeg ønsker... Jeg ønsker...
- Hun vil sige det! - Sige hvad?
Hold din mund!
Hør. Hun vil sige ordene.
Jeg kan ikke klare det længere! Goblin Konge! Goblin Konge!
Hvor du end måtte være, tag dette barn så langt væk fra mig som muligt.
Det er ikke det.
Hvor lærte hun det vrøvl? Det starter med "Jeg ønsker."
Toby, stop det!
Jeg ønsker, jeg vidste, hvad jeg skulle sige for at få goblinerne til at tage dig.
"Jeg ønsker, at goblinerne ville tage dig væk lige nu." Er det så svært?
Jeg ønsker...
- Sagde hun det? - Hold din mund!
Jeg ønsker, at goblinerne ville komme og tage dig væk.
Lige nu.
Toby, har du det godt?
Hvorfor græder du ikke?
Du er ham, ikke? Du er Goblin Kongen.
- Jeg vil gerne have min bror tilbage, tak. - Hvad der er sagt, er sagt.
- Men jeg mente det ikke. - Åh, det gjorde du ikke?
- Hvor er han? - Det ved du meget godt.
Vær sød at bringe ham tilbage.
Sarah, gå tilbage til dit værelse.
Leg med dit legetøj og kostumer. Glem alt om babyen.
Det kan jeg ikke.
- Jeg har haft en gave med til dig. - Hvad er det?
Det er en krystal. Ingenting andet.
Men hvis du drejer den, denne vej -
- og ser ind i den, vil den vise dig dine drømme.
Men det er ikke en gave til en pige, som tager sig af en skrigende baby.
Vil du have den?
Så glem babyen.
Jeg kan ikke. Jeg påskønner, hvad du forsøger at gøre for mig -
- men jeg vil have min bror tilbage. Han må være bange.
Du skal ikke udfordre mig -
- Du er ingen match for mig, Sarah. - Men jeg må have min bror tilbage.
Han er her. I mit slot.
Vil du stadig lede efter ham?
Er det slottet bagved Goblin Byen?
Vend om, Sarah. Vend om, inden det er for sent.
Jeg kan ikke. Forstår du ikke det?
Det var synd.
Det ser ikke ud som om, at det langt væk.
Det er længre end du tror. Og tiden er knap.
Du har 13 timer til at klare labyrinten -
- før din lillebror bliver en af os for altid.
Det er synd.
Labyrinten. Den ser ikke så svær ud.
Kom nu, fødder.
Undskyld mig?
Undskyld mig! Åh, der er dig.
Jeg bliver nødt til at komme igennem labyrinten. Kan du hjælpe mig?
Åh, hvor sødt.
Syvoghalvtreds!
Hvordan kunne du?
Stakkels ting.
Du er et monster.
- Den bed mig. - Hvad havde du ventet, at feer gjorde?
Jeg troede, at de var rare ting. Som opfyldte ønsker.
Det viser bare, hvad du ved, gør det ikke?
- Otteoghalvtreds! - Du er forfærdelig.
Nej, jeg er ikke. Jeg er Hoggle. Hvem er du?
- Sarah. - Det er, hvad jeg troede.
Nioghalvtreds!
- Ved du, hvor døren er? - Måske.
- Tja, hvor er den? - Åh, din lille...
Tres!
- Hvor er den? - Hvad?
- Døren. - Hvilken dør?
- Det er håbløst, at spørge dig om noget. - Nej, ikke hvis du stiller de rigtige spørgsmål.
Hvordan kommer jeg ind i labyrinten?
Nå, det var bedre. Du kommer ind....der.
Vil du virkelig derind?
Ja. Jeg er bange for, at jeg er nødt til det.
Hyggeligt, er det ikke?
Ville du gå til højre eller venstre?
- De ser begge ens ud. - Du vil ikke komme særlig langt.
- Hvilken vej ville du gå? - Mig? Jeg ville ikke gå nogen af vejene.
- Hvis du ikke vil hjælpe mig, så bare gå. - Du tager mange ting for givet.
Tag denne labyrint. Selvom du kommer ind i midten, vil du aldrig komme ud igen.
- Det er din mening. - Den er meget bedre end din.
Tak for ingenting, Hogwart.
Det er Hoggle! Og sig ikke, at jeg ikke advarede dig.
Hvad mener de med "labyrint"? Der er ingen hjørner.
Dette bliver bare ved og ved.
Måske gør det ikke.
Måske tager jeg det bare for givet, at den gør.
'Allo.
- Sagde du hallo? - Jeg sagde 'allo, men det er tæt nok på.
- Du er en orm, ikke? - Ja, det er rigtigt.
- Kender du tilfædigvis vejen igennem her? - Nej, jeg er bare en orm.
Kom og mød min kone.
Nej tak. Jeg skal klare denne labyrint.
Men der er ingen hjørner eller åbninger. Den blive bare ved og ved.
Du ser ikke ordenligt efter. Den er fyldt med åbninger.
- Hvor er de - Der er en lige overfor der.
- Nej, der er ikke. - Kom og få en dejlig kop te.
- Men der er ingen åbning. - Selvfølgelig er der det.
Prøv at gå igennem den. Du vil se, hvad jeg mener.
Så gå nu.
Det er bare væg. Der er ingen vej igennem,
Ting er ikke altid, som de ser ud til her. Lad være med at tage noget for givet.
Hov!
- Tak for hjælpen. -Lad være med at gå den vej.
- Hvad var der? - Lad være med at gå den vej.
- Aldrig gå den vej. - Åh tak.
Hvis hun var gået den vej, ville hun være komme direkte til slottet.
Jeg kommer, Toby.
Du minder mig om babyen. Babyen med kraften.
- Hvilken kraft? - Kraften af Vodoo.
- Hvem gør? - Du gør.
- Gør hvad? - Minder mig om babyen.
Stille! En Goblin baby.
Tja?
Hvad sker der?
Skriver på den pokkers gangsten.
Din mor er et pokkers jordsvin
Om 9 timer og 23 minutter vil du være min.
- Har du fået den? - Jeg har den.
Åh nej.
Nogen har ændret mine mærker.
Hvilket forfærdeligt sted. Det er ikke fair!
Det er rigtigt, det er ikke fair. Men det er kun halvdelen af det.
- Det var bare en blindgyde. - Nej, blindgyden er bag ved dig.
Det bliver ved med at ændre sig. Hvad skal jeg dog gøre?
Den eneste vej ud er at prøve en af disse døre.
Den ene leder til slottet, og den anden leder til...
... den visse død!
- Hvilken er hvilken? - Vi kan ikke fortælle dig det.
Hvorfor ikke?
- Vi ved det ikke. - Men det gør de.
Så vil jeg spørge dem.
Du kan ikke spørge os. Du kan kun spørge en af os.
Det står i reglerne. Og kun en af os fortæller altid sandheden -
- og den anden lyver altid. Det er også en regel. Han lyver altid.
- Nej, jeg siger sandheden. - Åh, hvilken løgn!
Han er en løgner!
Svar ja eller nej.
Ville han fortælle mig at denne dør leder op til slottet?
Ja.
Så leder den dør til slottet, og denne til den visse død.
Hvordan ved du det?
- Han kunne fortælle sandheden. - Men så ville du ikke.
Hvis du fortæller mig, han sagde ja, måtte svaret være nej.
- Jeg kunne fortælle sandheden. - Så ville han lyve.
Hvis du fortalte mig, han sagde ja, ville jeg vide at svaret var nej.
Vent et minut. Er det rigtigt?
Jeg ved det ikke. Jeg har aldrig forstået det.
Nej, det er rigtigt. Jeg regnede det ud.
Det kunne jeg ikke før.
Jeg tror, at jeg bliver klogere. Det her er en let sag.
Hjælp!
Stop det! Hjælp!
Hvad mener du med "hjælp"? Vi hjælper da.
Vi er de hjælpende hænder.
- Det gør ondt. - Vil du have os til at slippe?
- Tja, så. Hvilken vej? - Hvilken vej?
Op eller ned?
- Kom nu, kom nu. - Vi har ikke hele dagen.
Det er en stor beslutning for hende.
- Hvilken vej vil du gå? - Ja, hvilken vej?
Siden jeg er rettet imod den vej, Tror jeg, at jeg vil gå ned.
Hun valgte ned!
- Var det forkert? - For sent nu.
Hun er i fangehullet. Hold mund!
Hun skulle ikke være kommet så langt. Hun skulle have givet op.
- Hun vil aldrig give op. - Er det rigtigt?
Dværgen vil lede hende tilbage til begyndelsen. Hun vil give op -
- når det går op for hende, at hun skal starte helt forfra.
Tja, grin.
- Hvem er der? - Mig.
Åh, det er dig.
Jeg vidste, at du ville komme i vanskeligheder. Så jeg kom for at give dig en hånd.
Du ser dig omkring nu, ikke? Har du lagt mærke til, at der ikke er nogle døre?
Kun hullet.
Dette er et fangehul. Labyrinten er fyldt med dem.
- Hvordan ved du det? - Du lyder ikke for klog.
Du ved ikke engang, hvad et fangehul er.
Det er et sted, hvor du sætter folk for at glemme alt om dem.
Nu behøver du at komme ud herfra. Jeg ved en genvej ud af labyrinten.
Nej, jeg giver ikke op nu. Jeg er kommet så langt.
- Jeg klarer det fint. - Selvfølgelig gør du det.
Men det bliver meget værre fra nu af.
- Hvorfor er du så bekymret for mig? - Tja, det er jeg. Det er det hele.
Sød ung pige, forfærdeligt sort fangehul.
- Du kan lide smykker, ikke? - Hvorfor?
Hvis du hjælper mig med at klare labyrinten, vil jeg give dig dette.
- Du kan lide det, ikke? - Nogenlunde.
Jeg skal sige dig noget. Giv mig det armbånd.
- Og så vil jeg vise dig vejen ud. - Det ville du gøre alligevel.
Hvilket ville gøre det en meget fin gestus fra din side.
Hvis du ikke vil tage mig ind til midten, så tag mig så langt som du kan.
- Hvad er det forresten? - Plastik
Jeg lover ikke noget, men...
Jeg vil tage dig så langt, som jeg kan. Derefter må du klare dig selv, ikke?
Plastik.
Denne vej.
Forbandede kosteskab.
Jeg kan ikke have ret hele tiden.
Her er den. Kom så.
Denne vej.
- Lad være med at fortsætte. - Gå tilbage, mens du kan.
- Dette er ikke vejen. - Giv agt og gå ikke længere.
Pas på. Pas på.
Snart vil det være for sent.
Hør ikke efter. De er falske alarmer.
Dem får du en masse af, når du er på rette vej.
- Åh, nej du er ikke. - Hold mund.
- Unskyld. Gør bare mit arbejde. - Tja, lad være med at gøre det for os.
- Pas på den... - Bare glem det!
Undskyld, jeg har ikke sagt det i meget lang tid.
Okay. Men forvent ikke nogen større reaktion.
Nej, selvfølgelig ikke.
For vejen I vil tage leder til sikker destruktion!
Mange tusind tak.
- Hvad har vi her? - Ingenting.
Ingenting.
Ingenting, tra la la.
- Deres Majestæt, hvilken glædelig overraskelse. - Hallo, Hedgewart.
- Hogwart. - Hoggle!
- Hoggle, hjælper du den pige? - Hjælper? På hvilken måde?
- Du leder hende til slottet. - Nej , tilbage til begyndelsen.
Jeg fortalte hende, at jeg ville hjælpe hende med at klare labyrinten. Bare for at narre hende.
Hvad er det for en plastik ting rundt om dit håndled?
Åh dette?
Du godeste. Hvor kom det fra?
Higgle, hvis jeg troede, at du forrådte mig, -
- ville jeg blive tvunget til at hænge dig op med hovedet nedad i Sumpen af Evig Stank.
Åh nej! Ikke den Evige Stank! - Åh jo, Hoggle.
Og du, Sarah. Nyder du min labyrint?
Det er en let sag.
Virkelig? Så hvad med. at vi sætter indsatsen op.
- Det er ikke fair! - Det siger du tit.
Jeg undrer mig over, hvad du har at sammenligne med.
Labyrinten er en let sag? Lad os se, hvordan du klarer denne ...
Rengøringsholdet! Løb!
Rengøringsholdet, Sumpen af Stank. Du har virkelig fanget hans opmærksomhed!
Det er hvad vi skal bruge. En stige. Følg mig.
Hvordan kan jeg stole på dig, når du ville tage mig tilbage til begyndelsen?
Det var jeg ikke. Jeg sagde bare sådan til ham, for at få ham af sporet.
Hvordan skal jeg kunne tro på noget som helst, du siger?
Lad mig sige det på denne måde. Hvilket valg har du?
Du har ret.
Du må forstå min position. Jeg er en kujon, og Jareth gør mig bange.
- Hvilken slags position er det? - Ingen position. Det er min pointe.
Og du ville heller ikke være så modig, hvis du havde lugtet til Sumpen af Evig Stank.
Er det alt, hvad den gør? Lugter?
Tro mig, det er nok. Men den værste ting er:
Hvis du så meget som sætter en fod i Sumpen af Stank, -
- vil du lugte grimt for resten af dit liv. Det kan ikke vaskes af.
Nu er vi her, så. Du må klare dig selv, nu.
- Det var det, jeg er færdig. - Vent et minut.
Jeg lovede dig ingenting. Jeg har taget dig så langt, som jeg kunne.
Din lille snyder!
Forsøg ikke på at skamme mig ud! Jeg har ingen stolthed.
Åh ja?
Det er mit smykker! Giv dem tilbage!
Giv det tilbage til mig!
Der er slottet. Hvilken vej skal vi prøve?
Det er min retmæssige ejendom. Det er ikke fair!
Nej, det er ikke. Men det er bare sådan, det er.
Undskyld mig, kan du hjælpe mig?
En ung pige!
- Og hvem er det? - Min ven.
Hvad kan jeg gøre for jer?
Jeg skal op til slottet. Kender du vejen?
- Du skal op til slottet. - Hun har vist en meget lille hjerne?
- Vær stille! - Du er tosset.
Så, unge dame, vejen fremad er somme tider vejen tilbage.
Vil du lytte til det pjat.
- Vil du være så venlig at være stille? - OK.
Undskyld.
Færdig?
Ja.
Ganske ofte ser det ud som om, at vi ikke kommer nogen vegne, men i virkeligheden...
- gør vi. - Vi gør.
- Jeg kommer ingen steder her. - Velkommen i klubben.
Jeg tror, at det er dit lod. Vær venlig at aflevere et bidrag i kassen.
Det gør du ikke! De er mine!
Jeg tror, at jeg kan undvære dette.
Gracias, senorita.
Du behøvede ikke at give ham det. Han fortalte dig ingenting.
Tja, så. Der går et par fjolser.
Det er så stimulerende at være din hat.
Hvorfor sagde du det, om at jeg var din ven?
Fordi du er. Du er måske ikke meget, men du er min eneste ven herinde.
Hørte du noget? Nej, det er i orden.
Ven...jeg kan lide det.
Jeg har aldrig været nogens ven før-
- Farvel! - Vent et minut!
- Er du min ven eller ej? - Nej! Hoggle er ikke nogens ven.
Han passer på sig selv, ligesom alle andre. Hoggle er Hoggle's ven!
Hoggle, din kujon!
Jeg er ikke bange. Ting er ikke altid hvad de synes at være herinde.
Tag den, din stor yeti!
Vi har dig nu, hårbold!
Samtidig nu.
Hvis jeg bare havde noget at kaste.
Hvem slukkede lyset? Jeg kan ikke se noget!
Vi er under angreb!
Retræte!
Stop det.
Er det en måde at behandle nogen, som forsøger at hjælpe dig?
Vil du ikke have mig, til at hjælpe dig ned.
Ludo ned.
Ludo? Er det dit navn?
Du virker som et rart monster.
Jeg håber virkelig, at du er, hvad du synes at være.
Bare hold ud, jeg vil få dig ned.
Lige et sekund.
Åh, jeg er ked af det.
Ludo, er du kommet til skade?
Ven?
Det er rigtigt, Ludo. Jeg er Sarah.
Lad mig hjælpe dig. Har du det godt?
Sarah ven.
Nu. vent. Lige et sekund. Jeg vil spørge dig om noget.
Jeg skal op til slottet i centrum af labyrinten. Kender du vejen?
Nej.
Du kender den ikke? Er der nogen, der ved, hvordan man kommer igennem?
Komme gennem labyrinten?
En ting er helt sikker: Hun vil aldrig komme igennem den.
Hvor kom de fra?
Hvad tror du, Ludo? Hvilken af disse to grimme originaler skal vi vælge?
Det er uopdragent at stirre.
Undskyld. Jeg undrede mig bare over, hvilken dør jeg skulle vælge.
Ikke tale med munden fuld.
- Vent. Jeg kan ikke forstå dig. - Hvad siger du?
- Det er så godt at få den ting ud. - Hvad sagde du?
Det hjælper ikke at tale med ham. Han er stokdøv.
Mumle, mumle. Du er utrolig at tale med.
- Alt hvad du gør er at beklage dig! - Virker ikke, jeg kan ikke høre dig.
- Hvor leder de her døre hen? - Aner det ikke. Vi er kun dørhammere.
- Hvordan kommer jeg igennem! - Bank og døren vil åbne.
- Jeg vil ikke have den tilbage i munden. - Kom nu. Jeg vil banke.
Han vil ikke have sin ring tilbage? Jeg kan ikke sige, at jeg bebrejder ham det.
- Undskyld. - Det er i orden. Jeg er vant til det.
Kom så, Ludo.
Du er velkommen.
Han er en livlig lille fyr. Jeg tror, at jeg vil kalde ham Jareth.
Han har mine øjne.
Ludo bange.
Giv mig din hånd. Kom nu.
Tænk at sådan en stor ting som dig kan være bange.
Se Ludo. Der er ingenting at være bange for.
Ludo, hvor er du?
- Hoggle, hjælp! - Jeg kommer, Sarah.
Åh, der er du. Og hvor skal du hen?
Den lille dame løb fra mig. men jeg kan høre hende nu.
Så jeg var lige ved, at lede hende tilbage til begyndelsen, som du sagde, at jeg skulle.
Ja så. Bare for et øjeblik troede jeg, at du løb for at hjælpe hende.
Men nej, ikke efter min advarsel. Det ville være dumt.
Du kan sværge på, at det ville! Mig hjælpe hende efter din advarsel?
- Åh kære. Stakkels Hoghead. - Hoggle.
Jeg har lige opdaget, at dine smukke smykker er væk.
Det er de også. Mine smukke smykker. Er væk, jeg må finde det.
Men først vil jeg tage damen tilbage til begyndelsen, som vi har planlagt.
Vent! Jeg har en meget bedre plan.
Giv hende denne.
- Hvad er det? - Det er en gave.
- Vil det gøre ondt på damen? - Nå hvorfor denne omtanke?
- Jeg vil ikke gøre noget for at skade hende. - Nå, nå, Hogbrain.
Jeg er overrasket over dig, taber dit hoved over en pige.
Tror du virkelig, at hun nogensinde ville kunne lide en frastødende lille skorpe som dig?
- Hun sagde, at vi var... - Bedste kammerater? Venner?
Lige meget.
Giv hende den, eller jeg vil vippe dig ind i Sumpen, før du kan nå at blinke.
Ja, selvfølgelig.
Og Hoggle...
Hvis hun nogensiden kysser dig, vil jeg forvandle dig til en prins.
- Vil du?. - Prins af Landet af Stank!
Hvad sker der?
Hvad vil I?
Vi vil bare det bare sjovt!
Hej, hendes hoved kan ikke komme af.
- Selvfølgelig gør det ikke det! - Hun har ret. Det er sat fast.
- Hvor skal du hen med det hoved? - Hej mand, lad os tage hendes hoved af.
Dame, det er hans hoved. Hej, det er mit hoved!
Hvad laver du?
Det er forbudt i følge reglerne, at kaste med andres folks hoveder!
- Du må kun kaste med dit eget! - Det er rigtigt.
- Hvor er dommeren? - Nu vil vi tage dit hoved af!
- Kom tilbage og spil spillet! - Vi vil kaste med dit hoved!
Du kan ikke stoppe. Spillet er ikke slut.
Lad mig være!
- Vil du have taget dit hoved af? . Selvfølgelig vil hun det.
- Hoggle! - Grib!
- Vil du se ud som os? - Lad mig være!
Det gør ikke ondt!
- Tag ørerne af. - Du behøver ikke to ører.
Ned! Gå væk.
Hoggle, du kom for at hjælpe mig!
Lad være med at kysse mig!
Åh min Gud.
- Hvad er det? - Sumpen af Evig Stank!
Jeg har aldrig lugtet nogen lignende. Det er ligesom...
Det er ligemeget, hvad det ligner. Det er Sumpen af Evig Stank. Hjælp!
- Hvorfor gjorde du sådan noget? - Gjorde hvad?
- Mener du redde dig? - Nej. Du kyssede mig.
- Åh for søren. - Du behøver ikke at spille sej.
Jeg ved, at du kom tilbage for at hjælpe mig, og at du er min ven.
Gjorde ikke. Er ikke. Jeg kom kun tilbage for at få min ejendele igen.
Og give dig...
Give mig hvad?
- Stank. - Hvor er Hoggle?
Flyt dig væk fra mig.
Nej, det er okay. Det er Ludo. Han er også en ven.
- Stank. - Du har ret.
Åh min Gud.
Der er en bro. Kom nu.
Pas på.
Hvis du træder i det. vil du stinke for evigt.
Stop, Stop, siger jeg!
- Vi bliver nødt til at skulle over. - Der er ingen, der kommer over, uden min tilladelse.
Jeg har ikke så meget tid tilbage.
- Vi må komme væk fra denne her stank! - Lugter grimt.
- Stank? Om hvad taler Eder? - Stanken.
- Jeg kan ikke lugte noget. - Du gør grin med os.
Men jeg lever af min sans for lugt.
Luften er sød og duftende, og ingen komme over uden min tilladelse!
Lugter grimt
- Gå af vejen! - Jeg har har svoret at gøre min pligt.
Kom nu, lad os komme over.
- Jeg ønsker ikke at skade jer. - Hoggle, hvad laver du?
Lad mit lanse være, hr.!
Okay, mænd. Jeg kan overvinde dette bjerg.
Eder må gøre det bedre end det. Giver du op?
Nok!
Jeg har aldrig før mødt min lige i en kamp.
Alligevel fik den ædle ridder kæmpet mig en stilstand.
- Er du okay, Ludo? - Stank!
Sir Ludo, nu vil jeg.Sir Didymus overgive mig til eder.
Lad os blive brødre i al fremtid, og kæmre for det rette, som var vi én.
- Mange tusind tak. Ludo får bror.
- Vel mødt, Sir Ludo. - Godt. Kom så.
Vent. I glemte min hellige ed. Jeg kan ikke lade jer komme over.
Men Ludo er din bror,
Jeg har svoret en ed, og jeg må forsvare den til døden.
Lad os håndtere der her logisk. Hvad er det præcist, du har svoret?
Jeg har svoret ved mit livs blod, at der er ingen, der skal komme over denne vej -
- uden min tilladelse.
Må jeg få din tilladelse?
Ja.
- Mange tak, noble herre. - Min lady.
Vær ikke bange. Denne bro har holdt i tusind år.
Den virkede ellers solid nok.
Frygt ikke, skøn jomfru. Jeg vil redde eder! På en eller anden måde.
Hvordan kan eder sidde her, når eders jomfru behøver vor hjælp?
- Det er utrolligt, Ludo. - Kan eder kalde på selve klipperne?
Ja da. Klipperne venner.
- Her. - Mange tak, Hoggle.
Forsigtig, Ludo.
Sir Ludo, vent på mig. Ambrociius, du kan komme ud nu.
God dreng. Min loyale ganger-
Fremad. Rolig, dreng.
Kom nu, Ambrosius. Bare luk øjnene og gå.
Lad os komme væk herfra.
Undskyld os. Mange tak.
Jeg ville ikke gøre det der, hvis jeg var dig.
Åh, jeg ber' dig. Jeg kan ikke give den til hende.
Kom nu. Vi burde nå frem til slottet i god tid inden i morgen.
Se Sarah. Er det, hvad du forsøger at finde?
Så mange problemer over sådan en lille ting. Men det varer ikke længe.
Hun vil snart glemme alt om dig, min fine ven.
Lige så snart, som Hoggle giver hende min gave, vil hun glemme alting.
Er det min mave eller din, Ambrocius?
Sulten.
Vi kan ikke stoppe nu. Måske kan vi finde nogle bær.
Her.
Mange tak. Du er er en livredder.
Det smager mærkeligt.
Hvad har du gjort?
Fanden tage dig, Jareth. Og fanden tage mig med.
Alting danser.
Ja, sandelig. Pruh, Ambrosius!
Slottet ligger der fremme, Min lady. Min lady?
Min lady?
Hun vil aldrig tilgive mig. Hvad har jeg gjort?
Jeg har mistet min eneste ven. Det er, hvad jeg har gjort.
Hvad tænkte jeg på?
Gå ned af min ryg!
Hvorfor ser du ikke, hvor du går, unge dame?
- Jeg kikkede. - Og hvor skal du hen?
Det kan jeg ikke huske.
Så kan du ikke kikke, hvor du går!
- Jeg ledte efter noget. - Tja, se her.
Lancelot? Mange tak.
Det er, hvad du ledte efter, var det ikke, min kære?
Ja, jeg glemte det.
Hvor kommer du ikke ind her og ser, om der er noget andet, som du kan lide?
Det var bare en drøm.
Jeg drømte det hele, Lancelot.
Men det var så virkeligt.
Lad os se, om far er tilbage.
Du må hellere blive her. Der er ingenting for dig derude.
- Hvad har vi her - Lancelot...
Din lille kanin bamse. Du kan lide din kanin, ikke?
Det er Betsy Boo. Du husker hende, ikke?
Hvad har vi ellers? Lad os se.
Der er et penalhus med blyaner i.
Der er dine pandaslippers. Dem ville du aldrig smide væk.
Her er de. Hvad mere?
Åh, der er den lille hest. Og du har et trykkerisæt.
Her er en skat. Du vil have denne. Ja, tag det på. Gør dig selv smuk.
Og her er kære gamle Flopsy. Du vil have hende, ikke?
Åh, ja. Charlie Bjørn. Her er Charlie Bjørn til dig.
- Jeg ledte efter noget. - Lad være med at vrøvle.
Det er altsammen her. Alt det du bryder dig om, er lige her.
Gennem usagte farer og utallige prøvelser -
- Har jeg kæmpet mig vej til slottet bagved Goblin Byen -
- for at hente barnet tilbage, som du har stjålet.
Hvad er der galt, kære? Kan du ikke lide dit legetøj?
Det er altsammen noget bras.
Hvad med denne her? Den er ikke noget bras.
Jo, den er.
Jeg bliver nødt til at redde Toby!
Min lady!
Har du det godt?
Skøn jomfru! Tak godeste Gud for, at du er i live.
- Hvor er vi? - Sarah tilbage.
Vi er der næsten. Dette er portene til Goblin Byen.
Ludo. Sir Didymus.
Lad os skynde os. Vi har ikke meget tid.
Åh nej.
- Åben op! Åben døren! - Sir Didymus, vi må gå stille.
- Åben op lige nu! - Du vækker vagten.
Lad dem allesammen vågne.
Jeg vil kæmpe med jer alle til døden!
Vær rar, Sir Didymus. For min skyld, ti stille.
Selvfølgelig. For eder alting. Men er jeg ikke en kujon?
Og min lugtesans er skarp?
Jeg skal slås med hvem som helst, Hvor som helst, alle steder, altid!
Nu stille. Gå forsigtigt.
Ambrosius, vær stille nu.
Jeg kan ikke se, hvorfor vi skal være stille. Det er kun Goblin Byen.
Jeg kan lugte problemer.
Kom nu, Ludo. Åh nej!
Hvad er det?
Hvem går der?
Pas på!
Ambrosius, kom her!
Kom her lige nu. Kom ind i åbningen. Du gør mig forlegen.
Pas på!
Kom ud derfra!
Bomberne afsted!
Det var ikke særlig pænt gjort.
Det er min tur nu. Hvordan kører du denne her ting?
- Smid den økse! - Jeg prøver.
Kom her med det samme.
Hvor er bakgearet?
Kom ud derfra, Hoggle!
Forlad skibet!
Hoggle, er du okay?
Jeg ber' ikke om at blive tilgivet. Jeg skammer mig så meget over, hvad jeg gjorde.
Jareth fik mig til, at give dig den fersken. Du må tro om, hvad du vil.
Jeg sagde til dig, at jeg var en kujon. og jeg vil ikke være venner.
Jeg tilgiver dig.
Gør du?
Og jeg priser dig. Jeg har aldrig før set sådan et mod.
- Du er en tapper mand, Sir Hoggle. - Er jeg?
- Hoggle og Ludo venner. - Er vi?
Her er dine ting, Hoggle. Tak for din hjælp.
Hvad venter vi på? Lad os klare den rotte til Jareth.
Ambrosius, det er sikkert nu. Ingenting at være bange for.
Deres Højhed!
Pigen, som spiste ferskenen, og glemte alting...
Hvad med hende?'
Hun er her med et monster og Sir Didymus og dværgen.
De kom igennem portene, og er på vej!
Stop hende! Kald på vagten! Tag babyen og gem den.
Hun skal stoppes. Gør noget!
Kom nu, afsted! Afsted!
Jeg tror, at vi klarer det. - En let sag.
Kompagniet holdt!
Lanserne klare!
Ambrosius, drej rundt!
Angrib!
Ikke den vej!
Du løber den gale vej! Slaget er bagved os!
Kan vi ikke bare tale om det her?
Hvis du ikke vender om i det her sekund, vil jeg aldrig fodre dig mere!
Det var bedre.
Vær ikke bange, Ambrosius. Vi har omringet dem.
Hvor er Didymus?
Skyd!
Jeg ramte noget, ikke?
Vi må finde Didymus.
Denne vej.
Angrib!
Tally ho!
Ambrosius, din kujon!
- Hurtigt, herind. - Hvor vil Ludo komme ind?
I er omringede!
Omringet?
Ludo, hold loftet!
Ambrosius, lås døren op.
Fået nok, har du?
Så smid jeres våben ned, og I vil blive behandlet godt.
Næste gang, overgiv jer.
Rolig mænd!
Rolig mænd. Hold skansen.
Okay, jeg tager det tilbage, Løb for jeres liv!
Jeg har fået nok. Jeg går i seng.
Skrub ud af mit hus.
Forbier!
Fyr!
Hej, jeg har lige affyret dig.
Nu har vi dig!
Tja, nu har I ikke.
Hej, ingen problem.
- Sir Didymus? - Kommer!
Hi ho, Silver!
Nej....
Det er den eneste vej, han kunne have gået.
- Så kom nu. - Nej, jeg må møde ham alene.
- Men hvorfor? - Det er måden, det skal gøres på.
Hvis det er måden, det skal gøres på, så er det måden, du må gøre det på.
Men hvis du har brug for os...
- Skulle du behøve os... - Så kalder jeg.
Mange tak. Til jer allesammen.
- Giv mig barnet. - Sarah, pas på.
Jeg har være ædelmodig indtil nu, men jeg kan være ond.
Ædelmodig? Hvad har du gjort, der er så ædelmodigt?
Alting! Alt det, du ønskede dig, har jeg gjort.
Du bar om, at barnet ville blive taget. Jeg tog ham.
Du knælede for mig. Jeg var bange.
Jeg har ændret tiden.
Jeg har vendt verden op og ned, og jeg har gjort det hele for dig.
Jeg er udmattet af at skulle leve op til dine forventninger, er det ikke ædelmodigt?
Gennem usagte farer og utallige prøvelser -
- Har jeg kæmpet mig vej her til slottet bagved Goblin Byen.
For min vilje er så stærk som din.
Stop! Vent.
Se, Sarah. Se hvad jeg tilbyder dig, Dine drømme.
Og mit kongedømme er stort...
Jeg beder for så lidt. Bare lad mig herske over dig -
- og du kan få alt hvad du ønsker.
Kongedømme er stort...
Satans! Jeg kan aldrig huske den linie.
Bare frygt mig, elsk mig, gør som jeg siger. og jeg vil være din slave.
Mit kongedømme er stort...
Du har ingen magt over mig.
Værs'go.
Jeg vil gerne have, at Lancelot tilhører dig nu.
Vi er hjemme.
- Sarah, er du hjemme? - Ja, jeg er hjemme.
Farvel, Sarah.
Og husk, skøn jomfru, at skulle du behøve os...
Skulle du have brug for os for ligegyldigt hvad...
- Jeg behøver dig, Hoggle. - Gør du?
Jeg ved ikke hvorfor, men en gang imellem i mit liv -
- uden nogen grund overhovedet, behøver jeg jer. Allesammen.
Gør du? Tja, hvorfor sagde du ikke bare det?